Har nogen set min skjorte og min filthat?
-Jeg går ikke med hat. -Fem minutter!
-Claudia. -Jeg er halvt nøgen.
-Har du set min ternede skjorte? -Det ved jeg ikke rigtig.
Mener du den røde med lynlås og en plet på venstre ærme?
-Du er død. -Mit telt er altså min borg.
Hvad har du ellers herinde?
Min Shawn Colvin-cd. Min ordbog. Mine øreringe og min sports-bh.
-Jeg drømmer bare. -Er du kleptoman?
-Det ord forstår jeg ikke. -Det er en, der stjæler.
Jeg har bare lånt det.
Ville du have lånt mig det? Ergo havde jeg ikke noget valg.
Min hat! Jeg ledte efter den tre gange i sidste uge.
-Den passer dig ikke særlig godt. -Lad mine ting være, okay?
-Jeg tilgiver dig aldrig. -Det lyder fair.
Jeg vil sikre mig, at I kommer,
så jeg har reserveret det bedste bord.
-Vær ikke så entusiastiske. -Det er en travl aften, Joe.
Vi vil ikke optage et bord til thanksgiving.
-Så må I love at fejre det derhjemme. -Vi springer nok over.
-Ingen af os kan lave mad. -Jeg sender noget.
-Vi har travlt. Charlie skal male... -Bailey har en opgave.
Det er sjovere at se fodbold end at lave mad og vaske op.
-Er I sikre? -Ja, vi har besluttet os.
-Okay. Jeg henter noget at drikke. -Thanksgiving har aldrig været mig.
Det er dumt. Det handler kun om, hvordan de udnyttede indianerne.
Hej. Kan jeg slå mig ned?
Ja, tag en stol.
Jeg prøvede at ringe til jer derhjemme. Jeg er nødt til at tale med jer.
Jeg fik et opkald i dag i advokatfirmaet.
Det er vel bedst at gå lige til sagen.
Walter Alcott blev løsladt sidste uge.
-Er han ude? -Han fik 18 måneders fængsel.
Han er blevet prøveløsladt
på grund af god opførsel, og fordi han ikke er tidligere straffet.
-Hvordan kunne de løslade ham? -Jeg ved, det er svært at fatte.
Er han på fri fod efter ni måneder? Han slog to mennesker ihjel.
Jeg er ked af det. Der er noget andet.
Hans advokat har bedt om noget.
Men I er ikke forpligtet til det.
Han vil møde jer.
-Hvorfor det? -Han vil bede jer om forladelse.
Hvorfor vil han tale med os? Vil han forklare, hvad der skete?
-Der er ikke noget at diskutere. -Jeg ved det ikke.
Kan han fortælle dig noget, du gerne vil høre? Hold dog op.
-Emmett siger, at... -Han siger, vi skal tænke på os selv.
-Walter Alcott... -Det er måske godt for os.
Det kan måske hjælpe os med at komme over det.
Hvis vi møder ham en gang, er det måske ovre.
Vi har klaret os godt indtil nu. Jeg har ikke behov for at se ham.
Men han vil stadig være derude.
I stedet for at ruge over det kan vi lægge det helt bag os.
-Mener du, du vil se ham? -Jeg ved det ikke.
Hvorfor er du så led, Bailey?
-Vi må bestemme, hvad vi skal gøre. -Han kan glemme sin undskyldning.
Det er kun ham, der vil få det bedre. Hvorfor skulle vi give ham det?
Det er godt, hvis han ikke kan sove.
Charlie?
-Hvad? -Har du ingenting at sige?
Jeg holder med Bailey.
Vi skal være enige.
Okay.
Julia.
-Hvad laver du her? -Ingenting.
-Du tager vel ikke mine ting igen? -Nej.
-Hvordan var retssagen? -Det var en høring.
-Hvad skete der? -Hvorfor spørger du?
Jeg vil bare vide det.
-De førte ham ind. -I håndjern?
Det tror jeg ikke.
Han erklærede sig skyldig over for dommeren.
Så sagde anklageren og hans advokater noget,
og så blev han dømt.
-Græd han? -Ja.
-Var hans familie der? -Ja, hans kone og hans datter.
-Sagde han noget? -Vi aftalte jo at glemme det her.
Jeg kan ikke finde min blå vest. Har du taget den?
Hvis du ikke holder op med at tage mine ting... Claud?
-Kan jeg hjælpe dig? -Jeg leder efter en bog.
Du må være lidt mere præcis, min ven.
En bog... om smykker.
Det er i hobbyafdelingen derovre.
-Nede bagi. -Kunne du måske hjælpe mig?
Jeg kan ikke nå øverste hylde.
Vil du have en billedbog eller en med lidt mere tekst.
Lad os se... Den her har lidt af det hele.
Hvad siger du til den?
Jeg er Claudia Salinger.
Jeg er den yngste datter.
Jeg ville se, hvordan du så ud.
-Du skulle ikke have gjort det. -Vi havde bestemt os.
-Hvorfor gjorde du det? Hvis du ikke... -Lad hende være.
I har jo set ham. Det har jeg aldrig.
Jeg ville bare vide, hvordan han så ud.
-Hvad så? Hvordan så han ud? -Han så ret normal ud.
Han så endda flink ud.
Han mindede mig faktisk lidt om Amy Pattersons far.
-Hvad havde du forestillet dig? -Det ved jeg ikke. Grim og ond.
Han var sød mod kunderne.
Før han vidste, hvem jeg var, kaldte han mig "min ven".
Var der kunder i butikken?
-Går det godt for ham? -Ja, eller det ved jeg ikke.
Virkede han lykkelig, som om alt var i orden?
-Hvad sagde han, da han hørte dit navn? -Jeg gik min vej.
Hvad? Nu forstår jeg ingenting.
Jeg ville bare se hans ansigt, så jeg kan stoppe med at spekulere.
Jeg ville ikke have en undskyldning eller tale med ham.
Jeg er tilfreds. Jeg vil ikke tænke mere på det.
-Claudia? -Hørte du mig ikke?
Lad hende være.
Han har fået sit liv tilbage. Han arbejder og...
Han kan gå på restaurant og invitere sin familie i biografen.
-Tror du virkelig på det? -Jeg tager ingen chancer.
Han sad inde i fire en halv måned for hver af mine forældre.
Hvad betyder "god opførsel". Har han fundet en kur mod kræft?
Jeg vil have, at han betaler for det ud af sin egen lomme.
Vil du sagsøge ham? Det er muligt rent teknisk.
Så gør vi det. Vi sagsøger ham for alt det, han har.
Tror du kun, det bliver ham, der vil lide under en retssag?
Ved du, hvor lang tid det tager? Det kan handle om flere år.
-Det er jeg ligeglad med. -Og de andre? Hvad med Claudia og Owen?
Når det er ovre, vil Owen være gammel nok til at forstå.
-Så forstår han, vi gør noget. -Hvad nu, hvis I taber?
-Vi vinder måske. -Ja, måske. Men hvad ændrer det?
Hvis du starter på det, vil det overskygge alt andet.
Det gør det allerede.
Åh, nej...
Claudia? Hvad laver du?
Ingenting. Jeg gør forårsrent, eller jeg mener efterårsrent.
-Hvorfor det? -Jeg har bare alt for mange ting.
Det er unødvendigt, så jeg smider det ud.
Og jeg leder efter et par ting, som er livsnødvendige.
Jeg kom hjem og gik ud i køkkenet...
-Jeg gik hen til køleskabet. -Claudia.
Hvad laver du?
Jeg prøver at huske det, jeg har gjort i dag.
Det er en skoleopgave om... hukommelse.
-Claudia? Hvad laver du? -Ingenting.
Hold op. Jeg vil ind. Du generer mig.
Ja, selvfølgelig. Undskyld.
Men det kommer du nok over. Sådan er du bare.
Du bærer ikke nag, vel? Gør du vel?
-Hvad er det? -Jeg vil se dig spise kalkun.
-Tak. Det ser godt ud. -Jeg har et forslag til dig.
Jeg ejer stedet, så jeg bestemmer, når jeg vil arbejde.
Jeg tager fri i morgen, og så kan I komme om eftermiddagen.
Vi kan se en kamp og lave mad. Det er ikke thanksgiving.
I skal bare komme og spise. Det bliver noget nemt.
-Nej, tak. -Kom nu. I skal vel spise.
Vi spiser.
Både Ross og Will har inviteret os, men vi har ikke lyst.
Vil I også springe alle de andre helligdage over?
Vi skal bare igennem den her. Det er nemmest for os alle.
Det her får ting op til overfladen, som I helst vil glemme.
Men en familiemiddag er en måde at udtrykke, at livet går videre.
Det siger vi hver dag og uden kalkun.
-Hej. -Hej. Jeg tror ikke, at jeg kender...
Jeg hedder Annie... Walcott. Jeg er Walter Alcotts datter.
Jeg har taget en tærte med.
Vi ville have gjort det før, men advokaterne sagde...
Det gør nok ikke nogen forskel, men jeg havde lyst til det.
-Du må hellere tage den igen. -Okay.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Skal jeg gå?
-Måske. Jeg ved det ikke. -Jeg er ked af det.
I vil jo ikke se min far, så jeg følte, jeg var nødt til at se, hvordan I bor.
Jeg havde nogle frygtelige idéer om, hvordan I måtte have det.
Det er et pænt hus.
-Du har vist en lillebror. -Ja, Owen. Han er snart et år.
-Går du på high school? -Ja, Grant.
Jeg er på sidste år, og så bliver det universitetet.
-Jeg er på tredje år. -Jeg vil helst studere et andet sted.
-Mine forældre er blevet skilt. -Hvorfor fortæller du mig det?
Jeg ved det ikke. Jeg er ikke sikker.
Undskyld.
Da min far sad i fængsel, var det næsten nemmere.
Det lyder nok dumt, men nu hvor han er tilbage...
Når jeg ser på alt det, jeg har,
så føles det, som om jeg fortjener at blive straffet
eller blive tilgivet.
Hvorfor? Det synes jeg ikke.
Han er ikke en dårlig person. Det skal I vide.
Han er kun et menneske. Han er stille og tilbagetrukket.
-Han sælger bøger. -Okay.
-Jeg burde ikke være kommet. -Det gør ingenting.
-Mener du det? -Ja.
Vi har sikkert fælles bekendte, hvis du går på Urban.
Jeg er Bailey Salinger.
Jeg er meget nervøs.
Jeg har gennemgået den her samtale så mange gange i mit hoved.
-I mange måneder. -Er det en samtale for dig?
Jeg siger noget, og du siger noget.
-Ja. -Hvad tænkte du, jeg ville sige?
"Det gør ingenting? Jeg tilgiver dig?"
Ender det med et håndtryk eller et kram?
Jeg ved, du er gal.
Gal?
-Jeg mener, at jeg forstår det. -Det tror jeg ikke, du kan.
Jeg tror ikke, du nogensinde kan forstå det.
-Du vil ikke høre, hvad jeg har at sige. -Nej, tak.
Jeg vil gerne høre, hvad du ved om mine forældre.
Jeg ved, hvad de hed. Jeg ved, din mor var 45 år.
-Og din far var 48. -47.
-Bortset fra det? -Han ejede en restaurant.
Hun var musiker... violinist.
Jeg mener de vigtige ting.
Vidste du, hun havde langt hår? Det var smukt og mørkt.
Min far ville ikke lade hende klippe det. De havde været gift i 26 år.
Min far kom stadig hjem nogle gange og sagde, han havde hovedpine.
De gik ovenpå, og vi vidste, hvad de lavede.
De elskede hinanden. De var forelskede.
Min søster spørger mig om ting, jeg ikke kan svare på.
Hvorfor gik han ikke med ur?
Hvilken sang plejede hun at synge, når vi var syge?
Men Owen vil ikke engang vide, hvad han skal spørge om.
Han vil kun se deres billeder og høre de historier, vi fortæller.
Han kan snart gå... min bror.
Det er lige om hjørnet, og de vil aldrig se det på grund af dig.
Du tog et par glas, satte dig i din bil, og du slog dem ihjel!
Hvad kan jeg gøre? Fortæl mig det.
Du skal bremse, når der er rødt lys!
Ja, men det er for sent nu.
Jeg kan ikke gøre det om.
Det eneste, jeg kan gøre nu, er at prøve at komme videre.
Hvis jeg ikke kan komme videre, hvorfor skal du så?
Jeg har lyst til at gøre dig ondt.
Jeg vil tage noget fra dig, som du umuligt kan leve uden.
Du skal huske, hvad du har gjort mod os resten af livet.
Du må aldrig glemme det.
Vent lidt... Hvad mener du med, at hun kom forbi?
Hun ville bare møde os. Hun er sød.
Havde I en lille sludder?
Bad du hende om at komme igen? Jeg vil ikke have, du taler med hende.
-Det skal du da ikke bestemme. -Jeg vil ikke se hans familie her.
-Hvis side er du på? -Hører du efter, Charlie?
Jeg vil heller ikke se hende.
Det er os, der mistede vores forældre. Hvorfor skal hun have det bedre?
De fejrer thanksgiving i aften.
Gud... Hvad sker der med dig?
Kan du ikke hjælpe os lidt?
-Hvad skal jeg gøre? -Er det det hele?
Er du ligeglad med, hvad der er ved at ske?
Hvorfor siger du ingenting?
Drop det nu bare.
Hent!
Kom nu, Thurber. Jeg så det på tv.
Du har snuset til det, så find det.
Vær nu sød, Thurber.
Kom nu, Thurber!
Kom nu. Begynd at snuse.
Opfør dig som en rigtig hund.
Hør her... Jeg kan godt lide dig, men du har skuffet mig for nylig.
Du er ikke meget værd, og jeg ville holde mere af dig,
hvis du hjalp mig. Bare lidt.
Bailey...
-Hvad laver du her? -Jeg ved det ikke. Jeg ville se dig.
-Forstyrrer jeg? -Vi er ved at sætte os til bords.
-Min mor har nok ikke noget imod... -Nej. Gå bare ind igen.
-Vi ses. -Har du det godt?
-Egentlig ikke. -I kan bare starte uden mig.
Jeg kommer om lidt.
Vil du sidde ned?
Er der sket noget frygteligt?
Nej, sådan er det ikke.
Den fyr, som slog mine forældre ihjel, er blevet løsladt.
-Åh, Gud. Allerede? -Ja.
Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig. Jeg havde det fint inden det her.
Men nu er jeg bare så gal, og jeg kan ikke ryste det af mig.
Han vil have min tilgivelse, men jeg hader ham.
Han ødelægger alting.
Jeg kan ikke engang tænke på mine forældre.
Jeg vil kunne tænke på dem, uden at det gør ondt.
Hvad kan jeg gøre?
Jeg havde brug for at tale med en.
Jeg har indset, jeg har skubbet den eneste, jeg ville tale med, væk.
Og... jeg ved ikke hvorfor.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg syntes, det med sex var så vigtigt.
Jeg ved ikke, hvorfor vi slog op, Kate. Jeg ved det virkelig ikke.
Men jeg har brug for dig.
Kalkuner kan vist løbe omkring, efter at de har mistet hovedet.
Hvor kommer den fra? Har du smagt den?
Kanten er lidt mærkelig. Vil du have en sandwich?
Nej, tak.
Du burde spise et eller andet.
Sult kan gøre dig irriteret, så du overreagerer på dårlige nyheder.
-Vil du ikke have noget? -Jeg er ikke sulten.
-Hvordan er den? -Fars var bedre.
Jeg kommer tilbage.
Hvor skal du hen?
Ja?
-Julia? Far, det er... -Jeg ved, hvem det er.
I synes sikkert, at ni måneder ikke er særlig lang tid.
Det er det ikke. Det ved jeg.
At sidde i fængsel føltes ikke som en tilstrækkelig hård straf.
Jeg tænker på, hvad jeg kan gøre for at kompensere for jeres tab.
Men der er ingen kompensation.
Nej, det er der ikke.
Jeg ved, du er ked af det.
Jeg ved, du ønsker, det ikke var sket.
Og jeg kan se, at du lider.
Men det hjælper mig stadig ikke.
Det gør det altså ikke bedre, Annie.
-Hvad kan jeg gøre? -Ingenting.
Men jeg ved, hvad du vil have af mig.
-Du vil have min tilgivelse. -Ja.
Det ved jeg ikke, om jeg kan.
Du forandrede jo ikke kun mit liv.
Jeg kan ikke tale for de andre.
Hvad betyder det at tilgive nogen?
Forandrer det noget?
Eller betyder det bare, at jeg ikke er gal på dig mere?
At jeg ikke hader dig mere? For det ønsker jeg mest af alt.
Lige så meget som dig.
Jeg skal prøve.
Jeg vil prøve.
Det eneste, jeg kan gøre...
Jeg kan kun fortælle dig, at vi nok skal klare os,
for det skal vi nok.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg er sikker.
Vi vil klare os.
Og hvis du ved det, vil du måske også klare dig.
Hvad er det, der sker i køkkenet?
Jeg laver en sen thanksgiving-middag.
Hvorfor? Hvad med det vi aftalte?
-Jeg tror, det er forkert. -Det tror jeg ikke.
Det er respektløst at lade, som om ingenting var sket.
Vi sidder da tit omkring bordet og griner og smiler.
Det betyder ikke, at vi har glemt det hele.
Vi prøver bare at overleve.
Det bliver aldrig som sidste år.
Det bliver aldrig det samme igen, men vi skal videre.
Jeg besøgte ham i går.
Det burde du også gøre.
Der er noget galt med dig. Du er fraværende, og jeg forstår det ikke.
Hvorfor?
-Hold op. -Nej. Det hjælper at se ham.
-Ja, ham. -Nej, os!
At tilgive er svært, men det er ikke det sværeste her i verden.
-Jo, det er. -Det du går igennem er sværere.
Kom nu, Charlie.
Når man taler om sine mareridt eller sin frygt, så forsvinder det.
Du kan få ham til at forsvinde.
Jeg ved det ikke.
-Min far har været utro. -Hvad? For nylig?
For et par år siden, da mine forældre stadig var sammen.
-Var det med din stedmor? -Det var en eller anden på kontoret.
Min mor tog dem på fersk gerning.
Jeg tænker meget på, hvordan det er at åbne en dør, og så er alt forandret.
Men det ved du.
Han mødte Patricia tre måneder efter separationen.
Mor var helt knust.
Han måtte ikke være lykkelig, hvis hun ikke var det.
Hun blev en helt anden person.
Hun blev ondskabsfuld og bitter og lod skilsmissen trække ud.
Hun kaldte ham for "svinet", og hun ridsede Pattys jaguar.
Gjorde din mor det?
Jeg ved ikke hvordan, men en dag slap hun det.
Hun indså nok, at hendes liv handlede om ham og ikke om hende selv.
Hun kom ned og satte sig ved køkkenbordet med en kop kaffe.
Hun sagde bare: "Nu er det nok."
-Hvad med dig? -Mener du, om jeg hadede ham?
Ja, det gjorde jeg i et stykke tid.
Men det slugte så meget energi.
Alt er så indviklet mellem mor og far og far og mig.
Selv mellem os to. Så man prøver at forenkle det.
Men i bund og grund begår vi alle fejl, selv alvorlige fejl, hver dag.
Vi skal lære at leve med det, for vi har ikke noget valg.
Jeg ved, at det med mine forældre ikke er det samme.
Det er langt fra det samme.
Men alligevel...
-Vil du skrælle nogen appelsiner? -Ja.
Men jeg vil tale med dig om noget først.
Lægger du kniven ned?
Jeg har gjort noget, som du virkelig ikke bliver glad for.
Men lad det ligge. Hvor er appelsinerne?
Kan du huske det armbånd, som mor fik af far med alle rubinerne?
Jo, jeg har faktisk... taget det.
-Åh, nej. -Jeg har ledt efter det overalt.
Jeg ville gerne købe et nyt, men jeg har ikke råd til det.
-Jeg er virkelig ked af det... -Hvornår har du mistet det?
-For to dage siden. -Hvorfor har du ikke sagt det før nu?
Du ville bare råbe ad mig. Du er altid sur på mig.
-Du tager altid mine ting. -Og hvad så?
Jeg vil gerne være ligesom dig. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg gør dig hele tiden gal, og du tilgiver mig aldrig for noget.
Du er stadig gal, fordi jeg ikke sagde, at den der fyr havde ringet.
-Ham der... -Steven Pomper.
Du ser!
Undskyld, at jeg altid er gal.
-Hvordan fik du fat i min kode? -Det gjorde jeg ikke.
-Armbåndet lå i dit smykkeskrin. -Nej.
-Det tror jeg ikke på. Hvad tog du? -Armbåndet med de små røde sten.
Det med sølvlåsen? Det er jo bare noget billigt bras.
"Billigt bras?"
Har jeg tilbragt to dage i helvede på grund af det? Virkelig sjovt.
ÅBENT
LUKKET
Jeg... kan ikke sige så meget.
Jeg var hos nogle venner om lørdagen, og vi sad ved bordet meget længe.
Jeg drak for meget vin. Det er det hele.
Det var ikke andet. Jeg drak for meget vin til maden.
Ved ottetiden kørte jeg hjem.
Det var en helt ligegyldig dag.
Folk begår fejl hele tiden, uden at der sker noget.
Det var en masse meningsløse detaljer, som førte til det her resultat.
Hvorfor var der ingen trafik? Hvorfor blev jeg ikke stoppet?
Hvorfor var jeg i lige det lyskryds præcis kl. 20.22?
Hvorfor var der rødt lys?
Hvorfor kørte et par med fem børn i den modsatte retning?
På grund af mig.
Hvad?
De havde billetter til en koncert i Symphony Hall.
Jeg tror, mrs Kelleher havde fri den dag.
Jeg skulle passe mine søskende.
Men jeg var sammen med en pige.
Vi var hjemme hos hende...
og jeg glemte tiden.
Jeg ved ikke, hvornår jeg kom hjem.
Men han var så rasende på mig.
For koncerten startede klokken otte.
De skulle have siddet på deres pladser klokken otte.
En date... En åndssvag date med en pige.
Jeg kunne have været hjemme i tide.
Ved du, hvad han sagde?
"Næste gang er du her." Næste gang...
Og mor...
...gav mig Owen.
Hun gav mig ham.
Og så gik de.
Hvad har jeg gjort? Åh, Gud... Hvordan skal jeg leve med det?
-Hør her, Charlie... -Nej, det hele er min skyld.
De er døde, så de kan ikke tilgive mig.
Det er min skyld. Hører du?
Charlie! Det er min skyld.
Hør her... Lad mig gøre noget godt og sige det, som det er.
Det er dig, der er helten.
-Hvad så? -Det mangler salt.
Og lidt mere peber.
Men ud over det... er det lækkert.
Synes du det? Jeg har brugt en masse hvidløg og lidt bouillon.
-Fars var altid lidt for tør. -Smag det til.
-Hvad sker der? -Hvad tror du?
-Thanksgiving. Har du lavet mad? -Jeg har lavet det meste af det.
-Jeg hjalp til. -Ja.
-Var det ikke thanksgiving... -...i går? Hvad så?
Det er da ligegyldigt, ikke?
Jo, du har ret.
Kalkunen er i ovnen. Lægger du dug på?
Hej. Hvor har du været henne?
Ude.
-Jeg var ude. -Det er godt.
Julia har lavet mad.
Vent lidt... Plejer vi ikke at spise derinde?
-Jo. -Ja.
-Sådan... -Det ser godt ud.
Der er temmelig meget ukrudt derovre.
-Jeg taler med gartneren. -Også her.
Jeg tror ikke, det er ukrudt.
Det er lavendel. Lad det være.
Hvorfor ligger der små sten?
Visse mennesker efterlader tegn på, at de har været her.
Her er en sten.
-En Pez? -Ja, hvorfor ikke?
Ved du hvad, Claud?
-Du er fanget. -Hvad? Nej, det er ikke fair.
Tekster: Rikke Schultz www.undertext.com
Subtitles downloaded with "Netflix subtitle downloader" UserScript by Tithen-Firion.